Владислав Ходасевич
Станси

Превод от руски: Красимир Симеонов, —

chitanka.info

Светиня на догарящия ден,

си ти, самотно презрение,

ти започна да идваш при мен,

както идваше вдъхновението.

Живея сам и си играя

с романси, с думи бързотечни,

и си спомням аз с тъга

лирическите свои речи.

Жалея за отминалите дни,

изпепелени с дързост няма.

Подобно на зърната на тамяна,

в пламък и душата ми гори.

О, щастие на простата любов,

утеха на съблазън нежна –

свещена ти си и безбрежна

за пустия душевен зов.

И душата ми в прахта да запълзи,

и отново да поискам да се моля,

свят нов ще създам от сълзи,

по всичко подобен на стария.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.